V sobotu 15. listopadu se v Praze konala jíž XXV teoreticko-politická konference s mezinárodní účastí na téma "K aktuální problematice jednoty komunistického hnutí". Konferenci zahájil s. Pázler. Přivítal delegace z Belgie, Běloruska, Dánska, Německa, Polska, Portugalska, Ruska, Řecka, Vel. Británie. Venezuely a představitele velvyslanectví KLDR, Kuby, ČLR a Vietnamu. V předsednictvu zasedli ss, Semelová, Grospič, Exner, Maršíček, Krajča, Peltan a další. Náš okres zastupoval s Zima. Konference se zúčastnily i další známé osobností, např. ss. Jakeš, Charto, Štěpán, Hrůza, Skála, za mladé Sýkorová aj., z nichž mnozí promluvili v diskusi. Úvodem Viktor Pázler zdůraznil, že konference má přispět k ujasnění identity a jednoty současného komunistického hnutí a jeho priorit, jak vyplynulo i 7zjednání VII. sjezdu KSČM, který přijal ?Výzvu k radikální levici Evropy".
Poté řízení převzal Pavel Degťar. Hlavní referát přednesl Milan Havlíček, koreferáty Leonidas Vagenas z Řecka, Harpal Brar z Vel. Británie a Michael Opperskalski z Německa. Kromě nich vystoupilo 18 diskutujících. Pro nedostatek místa se nemohu podrobné zabývat všemi příspěvky, takže upozorním jen na některé. V nejbližší době opět vyjde Sborník, kde se zájemci mohou seznámit s celým obsahem konference.
Několik postřehů z vystoupení s. Havlíčka. Připomněl, že kapitalismus vede k válkám, tím porušuje základní lidské právo, právo na život; kapitalismus je propojen s církvemi i s terorismem. Změnit to může jen mezinárodní hnutí pracujících. Sovětský systém nebyl ochoten ohrozit svou pověst, proto vznikla kampaň proti Stalinovi. Ale stačí jen porovnat počet vězněných a mrtvých v USA a SSSR. Uvedl, že se stydí za rok 68, byla to generálka na antiúnor uskutečněný v r. 89. S obdivem vzhlížíme k lidu Kuby, který se dokázal ubránit, Castro předvídal celosvětovou ekonomickou krizi (Revoluce je dcerou vzdělaností a ideji). Paroubek hovořil o výchově kádrů a ideologii (asi má sborník z naší poslední konference). Imperialismus je internacionální, ale nám vytvořeni internacionály vadí. Mnohé si musí naše vedení uvědomit, jinak nebudeme schopni svých cílů dosáhnout.
Následně vystoupil St. Grospič, který hovořil o narůstající finanční a hospodářské krizi z nadvýroby, která ovlivní postupně, dlouhodobě a vlekle i Evropu. Bohatství vzrostlo 9krát, ale zároveň se prohlubuje chudoba. Úkolem komunistického hnutí je čelit těmto jevům, hájit každodenní potřeby lidí, získat stabilní vliv, hledat cestu ve spojeni s odbory, bojovat za práva pracujících a bránit jejich oklesťováni, odmítat revize důchodového a sociálního systém i zdravotního pojištění. Kapitalismus dokáže sjednocovat společné postupy. Umí-li to kapitalismus, měla by totéž umět i komunistická strana, sjednocovat se, ale i obhajovat národní zájmy. Proto odmítáme Lisabonskou smlouvu - nejedná se o přirozenou integraci, ale o boj. Vede se diskuse, zda strana má přijmout měřítko své úspěšnosti, nebo usilovat o stranu masovou (ne počtem, ale vlivem) Chybí hodnocení období socialismu, které bylo hledáním cesty s řadou chyb. Někdy bývá pohled na tuto dobu idealizován. Dělnické a komunistické hnutí je musí zúročit, zavést trvalé porady, řešit program pro pracující, jinak nemůžeme kapitalismu čelit.
Chargé ďaffaires Kuby Barbara Montalvo vysvětlila přežití 50 let kontrarevoluce na Kubě. Je to jednota a sjednocení sil kubánské revoluce, co reprezentuje kubánskou společnost a naplňuje slíbený program. KS Kuby prosazuje i vztahy se zahraničními stejně orientovanými stranami při respektování jejich potřeb. Zásadní je i věrnost principům. V jakékoliv situaci nikdy nebyl alternativou kapitalismus.
Další diskutující, s. Krajča, analyzoval příčiny dnešní situace, vliv 70. - 90. let minulého století na dočasnou porážku, která způsobila dezorientaci, často i rezignaci. Některé komunistické strany se změnily na sociálně demokratické nebo lidové, Slovenská KS na Demokratickou levici (soc. dem.), jiné na střed nebo levý střed (Itálie), rozpustily se do velkých koalic (Španělsko), někde se úplně rozpadly (Vel. Británie), rozpadla se i kdysi slavná Francouzská KS. Mnohé se však dokázaly udržet, nevzdat se svých cílů a budování mezinárodní spolupráce. V řadě zemí v Latinské Americe dochází k rozvoji, konají se mezinárodní konference i za naší aktivní účasti (Řecko, Portugalsko, Bělorusko, Brazílie). Vydává se mezinárodní bulletin, koná se každoroční seminář v Belgii. Připomněl rozsáhlé aktivity mladých z posledních let i ze současnosti. Kritizoval Evropskou levici, kterou založila EU a je ovládána sociální demokracií, proto bychom měli zvážit naši účast jako pozorovatele. Připomněl některé mezinárodní organizace, založené po II světové válce (Světová odborová organizace. Světová federace demokratické mládeže, Světová rada míru, Mezinárodní demokratická federace žen) a označil je za naše přirozené spojence.
S. Sýkorová shrnula situaci kolem zakázaného KSM i širokou podporu, které se mu dostává. Mladí se nevzdávají, rozdávali 1. číslo bulletinu Svazu mládeže (Hlas mladých) se zprávou o ustavující konferenci Svazu mladých a s článkem o besedě s prezidentem SFDM.
Obsáhlé kritické projevy přednesli i další soudruzi: Jakeš, Štěpán, Hrůza aj. Projevy našich soudruhů si všímaly, kromě situace ve světě, také poměrů u nás, povolebních změn, stále chybějícího objektivního hodnocení minulosti, výchovy kádrů, sjednocení levicových stran, vedení dialogu a znovu se objevila i kritika materiálů Socialismu pro 21. století, které sjezd neschválil. Otázek bylo mnoho.
Vystoupení dalších diskutujících se zabývala mezinárodními vztahy v minulosti i v současnosti, příčinami rozpadu socialistické soustavy, i vlivem Chruščova a Gorbačova na tento vývoj. Je třeba se hlouběji zabývat příčinami, bojovat proti oportunismu, revizionismu, stále rozvíjet učení marxismu-leninismu, vrátit se k objektivnímu hodnocení Stalina a jeho zásluhám při porážce fašistického Německa, nepolevovat v boji proti radaru, zvláště když nyní přerůstá rámec ČR. Hovořilo se i o změnách v postoji Ruska a USA, postavení Číny, Palestiny. Hodné se mluvilo o současné ekonomické situaci ve světě i u nás, o možnosti vzniku revoluce ve světě, v Latinské Americe nebo jen v jedné zemi. Slova obdivu zazněla především na adresu Kuby a Latinské Ameriky.
Na závěr vystoupila předsedkyně Pražské rady a členka ÚV KSČM s. Marta Semelová, která začala zajímavým postřehem. Letošní rok se stále propaguje jako rok osmičkových výročí. Pro nás je i dnešní den symbolický, je to pravé 8 dní od výročí VŘSR a 8 dní před výročím narození Klementa Gottwalda. Zaznělo zde mnoho myšlenek, které by neměly za padnout, ale realizace se týká nás i jiných zemí. Rostoucí antikomunismus nevychází od obyčejných lidi, ale je uměle udržovaný sdělovacími prostředky, zvláště neobjektivním zpravodajstvím ČT, která štve proti KSČM (před volbami i cenzurou a neobjektivním mlčením), vráží klín mezi levicové síly, mezi komunisty, mládež a pracující, což nahrává mezinárodnímu kapitálu. Naši odpůrci vědí, že v jednotě je síla, proto i naše sjednocení musí být národní i mezinárodní. Ve volbách jsme dostali více hlasů, ale ztratili jsme 43 mandátů. Máme více možností podílet se na rozhodování v krajích, nesmíme se však nechat zlákat teplými místečky jako ČSSD, která už mnohokrát zklamala a spojila se s ODS. Je nutné vytvářet náš obraz nejen před volbami, ale celé 4 roky, nesmíme být druhou odnoží ČSSD, aby lidé dávali hlasy jim, a ne nám Musíme být vždy tam, kde lidé stávkují, protestuji, dát jim vědět co pro ně děláme, využít internetu, rozdávat letáky, dále se angažovat proti radaru. Máme mnoho úkolů, musíme zůstat stranou komunistickou, vyměňovat si zkušenosti, vytvářet kroky ke sjednoceni. Tato konference byla jedním z krůčků. Konference zaslala pozdravné poselství II. sjezdu Dánské KS do Kodaně.
Alena Novotná, zpravodaj OV KSČM Praha východ
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.