Zemědělství - V současné době se setkáváme velmi často s jednostranným hodnocením uplynulého vývoje našeho zemědělství. Pokusme se proto alespoň z některých pohledů o objektivní zhodnocení. Více než třicet let, která uplynula od združstevnění rolnických hospodářství a Vytvoření soudobého profilu státního sektoru v zemědělství ukazuje, že vzniklo vyspělé národohospodářské odvětví schopné zásobovat na vysoké úrovni potravinami obyvatelstvo, surovinově uspokojovat řadu průmyslových odvětví, ale i rozšiřovat zahraniční směnu. Zařadili jsme se mezi vyspělé evropské země.
v trvalém stoupajícím růstu výroby umožňující zlepšovat výživu obyvatelstva v potřebném rozsahu za dostupné ceny;
ve vytvoření výrobní, materiálně technické a organizační základny umožňující využívat velkovýrobní formy hospodaření v podmínkách intenzivního středoevropského zemědělství;
ve zproduktivnění práce zemědělců, při zásadním zlepšení pracovních a životních podmínek na vesnici.
Celkově se u nás podařilo nejen zacelit poválečné rány zemědělství, dosáhnout a překročit úroveň předválečného Československa, ale i plynule přejít na trvale stoupající růst výroby spojený i s růstem kvality. Úroveň zemědělské výroby ve druhé polovině osmdesátých let ve srovnání s obdobím zakončení zásadní sociálně ekonomické přestavby v zemědělství (1961-1965] vzrostla o plných 70 %, což znamená v průměru více než 2,5 % roční pravidelný nárůst. Vzestupu bylo dosaženo jak v rostlinné výrobě (obilnářství, olejninářství, pícninářství), tak v živočišné výrobě (mlékařství, výrobě prasat a drůbežnictví). Nedostačující výsledky byly dosaženy ve výrobě brambor a cukrové řepy.
? Vzestup a úroveň zemědělské výroby plně obstojí i v mezinárodním srovnaní. Podle údajů OSN ve výrobě hlavních výrobků jsme ve většině sledovaných let drželi krok s vyspělým světem a v některých směrech byl náš rozvoj dokonce rychlejší. Jde o mimořádně cenný závěr, protože vegetační srážkové a teplotní podmínky jsou zpravidla horší než v zemích, s nimiž jsou naše výsledky srovnávány.
Úspěchy ve výrobě umožnily takový vzestup spotřeby potravin, který výrazně předčil předválečné Československo a je na úrovni řady dnešních hospodářsky nejvyspělejších států v Evropě.
Souběžně s růstem výroby se podařilo uskutečnit postupné změny ve výrobní a materiálně technické základně. Projevilo se to v kvalitě půdního fondu, v rozšíření a kvalitě stáda hospodářských zvířat i ve výrazném růstu dalších výrobních prostředků. Došlo k efektivnější dělbě držby půdy mezi jeho zemědělskou a lesnickou částí a uvnitř těchto skupin výrob, k rozsáhlému zcelení pozemků, i když s celkovým přístupem k hospodaření s půdou při uskutečňování investiční výstavby, využívání intravilánů, budování dopravní sítě nemůžeme být spokojeni. Stavy hospodářských zvířat ve sledovaném třicetiletí výrazně vzrostly. Výrazně se zvýšila hodnota dalších základních výrobních prostředků a to z 85 mld. Kčs v první polovině šedesátých let postupně až na 300 mld. Kčs koncem osmdesátých let.
Investiční výstavba, která za třicetiletí vzrostla z 9 mld. Kčs ročně na 20 mld. Kčs byla převážně uskutečněna svépomocnou formou. Její zaměření bylo směrováno ze 40 % na dodávky strojů a zařízení, ze 35 % na účelovou výstavbu, více než 17 % prostředků bylo investováno do zlepšení půdního fondu a zbývající část na bytovou a ostatní výstavbu. V důsledku tohoto zaměření vynakládaných prostředků dnes pracuje v našem zemědělství více než 140 tisíc traktorů, více než 21 tisíc obilních a na 9 tisíc okopaninových sklízečů. Skladování zrnin, krmiv, brambor, hnojiv je na dobré a vyhovující úrovni z 80 až 85 %, okolo 70 % hospodářských zvířat je ustájeno dobře a uspokojivě. Jen v opravárenství je podíl dobrých a vyhovujících ploch nižší a pohybuje se na úrovni 60 %.
Rozšiřování výrobní i materiálně technické základny spolu s rozsáhlým uvolňováním pracovníků a s organizačními předpoklady, bylo základem pro nebývalý růst produktivity práce v zemědělství. Ve sledovaném třicetiletí vzrostla více než čtyřikrát. Jestliže zemědělec "uživil" na dřívější nižší úrovni 5 obyvatel, v závěru osmdesátých let vyrobil potraviny - a to na podstatně vyšší úrovni - pro 18 obyvatel,
Hodnocení dosažených výsledků v rozvoji zemědělství by nebylo ucelené, kdyby nezahrnulo problematiku hospodárnosti. Ve sledovaných desetiletích byla úroveň hospodárnosti v podnicích jako celcích, tak na jednotlivých úsecích obdobně jako výrobní podmínky, velmi diferencována. Rozbory na různých úrovních ukazují, že většina podniků hospodařila ná dobré úrovni a většinou existoval soulad mezi růstem výroby a vývojem pracovních nákladů. Přesto se i u nás projevuje, obdobně jako v jiných zemích, rychlejší růst materiálních a finančních nákladů než Činí vzestup výroby. To je především národohospodářský problém, protože v našich podmínkách zemědělský produkt je zhruba ze 40 % vytvářen přímou prací zemědělců a ze 60 % je vytvářen prací v dodavatelských odvětvích , a službách. Jde tedy o výslednici cenové, daňové, subvenční a dotační politiky i dosažené hospodárnosti v celém národním hospodářství včetně zemědělství. Souhrnné vyjádření působení této politiky je velmi obtížné. Jednou z možností posouzení je vazba sledovaných odvětví vůči státnímu rozpočtu. Tento vztah byl po většinu let sledovaného období pozitivní. Svědčí o tom například rok 1989, kdy v agrokomplexu rozpočtové příjmy, odvody, kladná část obratové a dalších daní představovala ve federaci celkem 76,2 mld. Kčs, zatímco výdajová část, zahrnující cenové a mimocenové nástroje, intervence a dotace, záporná část daně z obratu činila celkem 72 mld. Kčs.
Uvedené údaje vyjadřují nejen vyrovnanost rozvoje hospodaření v souhrnu výrobních podniků, ale i společenskou podporu rozvoje těchto citlivých odvětví. Tyto vztahy odpovídaly národohospodářským potřebám i možnostem.
Stejně jako tomu bylo v minulosti u nás, i ve všech rozvinutých zemích totiž považují podporu rozvoji zemědělství za součást rozumného národohospodářského přístupu. Podle údajů listu The Economist" v roce 1990 byly zemědělství v rozvinutých zemích poskytnuty podpory (dotace, intervence, výhodné úvěry) ve výši 176 mld. USD, což představuje 44 % hodnoty celkové roční zemědělské produkce. V zemích tvořících Evropské společenství takzvaný podpůrný výrobní ekvivalent dosáhl 48 % podíl z hodnoty roční zemědělské produkce.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.