Po různých prohlášeních řady delegací v OSN, na ministerské radě Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) a v parlamentech řady zemí, včetně obou komor našeho parlamentu, přijalo rezoluci k hladomoru na Ukrajině v letech 1932-3 také Parlamentní shromáždění OBSE na svém jednání začátkem července v Astaně, která je už desátý rok hlavním městem Kazachstánu. Rezoluce odsuzuje "totalitní stalinistický režim" za zbavení života miliónu lidí na Ukrajině s hrubým porušením jejich lidských práv. Marně vystupovali proti takovému výběrovému, neobjektivnímu pojetí např. představitelé Ruska a Kazachstánu s poukazem na skutečnost, že hladověli lidé od Polska po Kazachstán, nebo francouzský vedoucí delegace Michel Voisin s poukazem na skutečnost, že politici nejsou historici a že může následovat řada dalších podobných požadavků z různých dějinných období.
Hlavní prokurátor Mezinárodního trestního tribunálu (ICC) v Haagu požádal soud o vydání mezinárodního zatykače na súdánského prezidenta Omara Bašíra, obviněného z genocidy obyvatel v provincii Dárfúr. Rada bezpečnosti OSN schválila v červenci 2007 vyslání dosud největšího mezinárodního kontingentu mírotvorných sil, čítajícího 26 tisíc osob. Generální tajemník OSN Pan Ki-mun se pokusil vytvořit politický základ pro urovnání konfliktu. Proč takový zájem o jednu z nejchudších zemí světa, zatímco OSN pokrytecky podporuje vyvražďování Afghánců a nevzrušuje ji krveprolití v Iráku ani příprava nové intervence do Íránu?
Údaje, které zde používám, byly převzaty především z vystoupení velvyslance Spojených států v Kolumbii Williama Brownfielda, z tisku a televize zmíněné země, z mezinárodního tisku a dalších zdrojů. Je šokující, jaké ekonomické prostředky a technologie se rozhazují. Zatímco kolumbijští vysocí vojenští velitelé pečlivě zdůrazňují, že operace k záchraně Ingrid Betancourtové byla čistě kolumbijskou záležitostí, úřady Spojených států prohlašují, že „byla výsledkem dlouhých let intenzívní vojenské spolupráce mezi armádami Kolumbie a Spojených států.“
V Maďarsku fašizoidní antikomunisté prosadili před lety zákaz používat rudou hvězdu. A to až tak absurdně daleko, že problémy s tímto zákonem měl i Heineken, pivovar, který má rudou hvězdu ve svém znaku... Řada lidí byla tak kvůli svému přesvědčení a veřejné prezentaci persekuována, zejména komunisté. V roce 2003 na to doplatil tehdejší místopředseda Strany pracujících Attila Vajnai během ohlášené demonstrace v Budapešti, měl připevněnou rudou hvězdu na klopě. Případ se dostal až k Evropskému soudu a ten rozhodl jednoznačně: ANO rudé hvězdě.
...Od prvních let kubánské revoluce se rozvíjelo silné internacionální cítění, jehož kořeny tkvěly v početném kontingentu Kubánců - účastníků protifašistického boje španělského lidu - a jež převzalo nejlepší tradice světového dělnického hnutí. O své spolupráci s jinými národy se zpravidla příliš nešíříme, i když na druhou stranu nelze zabránit, aby o ní tisk občas psal. Vychází s hlubokých citů, které nikterak nesouvisí s publicitou. Někdo se zeptá, jak je možné, že malá země s malými zdroji dokáže realizovat tak rozsáhlé úkoly na tak zásadních polích, jako je vzdělání a zdravotnictví, bez nichž si současnou společnost nelze představit.
Zatímco vláda České republiky ignoruje názor naprosté většiny občanů odmítající americký radar v Brdech, ignoruje již 180.000 podpisů pod peticí KSM proti cizí vojenské základně na našem území a 100.000 podpisů pod peticí za referendum, v Polsku se lámou ledy. Polsko totiž oznámilo, že zatím nepřijímá aktuální nabídku Spojených států na pomoc s modernizací polské armády, která je podmínkou pro souhlas Varšavy se stavbou amerického protiraketového systému. Novinářům to v pátek řekl polský premiér Donald Tusk. Polsko je podle něj ale připraveno dál jednat s USA o umístění základny na polském území.
Pod názvem Válka za tři biliony dolarů vydal knihu nositel Nobelovy ceny za ekonomii Joseph Stieglitz, což je podle něj cena války v Iráku. Jiní autoři uvádějí až pět bilionů, tedy víc, než kolik stála první světová válka a rovno výdajům za II. světovou válku. Je pochopitelné, že ekonomiky zemí zlaté miliardy, z nichž mnohé podporují iráckou intervenci, nemohou takové výdaje ve zdraví přežít. Krize již začala, ale američtí politologové došli k závěru, že v době vlády současného prezidenta k žádným změnám nedojde. Po jeho odchodu by mohla být vyhlášena nutnost trvalé přítomnosti okupačních vojsk. Jakákoli loutková irácká vláda štědře na okupaci, ze svých zisků za ropu, přispěje. Zcela jiným problémem je Afghánistán.
Jean-Luc Dehaene, belgický expremiér a jeden ze spoluautorů Evropské ústavní smlouvy odmítnuté lidovým hlasováním ve Francii a Nizozemsku, uvedl v interview listu Irish Times dne 2. června 2004: Víme, že devět z deseti lidí nebude číst ústavu a bude hlasovat na základě informací politiků a žurnalistů. Více než to, jestliže bude odpověď NE, hlasování se bude opakovat, protože musí znít ANO. Síly, které evropský imperialismus pověřil legalizací své nadvlády, postupovaly přesně v souladu s vyjádřením německé kancléřky Angely Merkelové: Většina základních ustanovení odmítnuté Evropské ústavní smlouvy musí být zachována, musíme se zříci pouze toho, co by lidem naznačovalo, že jde o vznik státu, jako jsou vlajka a hymna. Bohužel pro nás se v průběhu druhého pololetí minulého roku Merkelová angažovala pro splnění svých záměrů natolik, že smlouva byla pouze lehce upravená a nyní již schválena německým Bundestagem.
Před dvanácti lety se mezinárodní společenství právě na tomto místě dohodlo, že vymýtí hlad ve světě. Tehdy byl vytyčen úkol snížit do roku 2015 počet podvyživených lidí na polovinu. Tento cíl, skromný a nedostatečný, se dnes jeví jako chiméra. Světová potravinová krize není náhodným fenoménem. Závažnost jejích nejnovějších projevů ve světě produkujícím dostatek potravin pro všechny je zřetelným odrazem její systémové a strukturální povahy. Hlad a podvýživa jsou důsledkem mezinárodního ekonomického pořádku, jenž udržuje a prohlubuje chudobu, nerovnost a nespravedlnost.
Drazí soudruzi, My, členové Svobodné německé mládeže (FDJ) a účastníci 14. sjezdu FDJ, pokračujeme v solidárních bojích proti ilegalizaci Komunistického svazu mládeže (KSM).
Pro nás znamená mezinárodní solidarita také boj proti nepříteli v naší vlastní zemi – německému imperialismu. Víme, že suverenita České republiky je ohrožena Spolkovou republikou Německo. Jedním z příkladů této hrozby je požadavek německých reakčních sil na zrušení Benešových dekretů, které jsou v každém případě velmi efektivní součástí mezinárodního práva. Dodnes vláda Spolkové republiky Německo neuznala neplatnost Mnichovské dohody od jejího počátku.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.