Zveřejňujeme výzvu komunistických a dělnických stran Evropy k následujícím volbám do tzv. Evropského parlamentu. Komsomoly Evropy, obdobně jako tyto strany se obrátily k evropské mládeži s výzvou : "Vyzýváme mladé muže a ženy pracující třídy, chudých lidových vrstev k podpoře komunistických a dělnických stran, které bojují proti EU za účelem oslabit síly, které podporují EU a její politiku, za účelem posílit boj za svá současná práva." I zde čerpáme rozbor KSM a naše srovnání volebního programu KSČM a její kandidátky s orientací jiných komunistických stran Evropy.
Prohlášení komunistických a dělnických stran Evropy k evropským volbám v květnu 2019: Za posílení zápasu pracujících a lidu proti kapitalistickému vykořisťování a Evropské unii - za lidovou Evropu socialistických národů!
"Pracující, živnostníci, ženy, mladí lidé, důchodci, lidé zdravotně znevýhodnění, lidé měst i venkova,
my, komunistické a dělnické strany, které podepisují tuto deklaraci, se na vás obracíme při příležitosti evropských voleb v roce 2019.
EU, která funguje jako evropské imperialistické centrum, byla a je i nadále nástrojem evropského velkokapitálu, který má zaručit a zvýšit zisky jeho vlastníků. Neslouží, ani nikdy nemůže sloužit potřebám pracujících lidí.
Očekávání, že EU může být přeměněna ve prospěch lidu, se ukázala marnými. Neopodstatněná jsou vytvářená očekávání, která se týkají reforem a změn v zájmu lidových vrstev národů Evropy skrze jakousi "demokratizaci".
Máme tu další případ fašizace vojáků armád, účastnících se imperiálních a okupační misí. Po zprávách, že vojáci v Afghánistánu užívali nacistické symboly a vlajky; po nevyjasněném úmrtí Afghánce následující "vyšetřování" vojáky AČR (smrt způsobená zřejmě mučením), tu máme další případ. Vojáci britské armády trénovali střelbu na fotce předsedy britské Labouristické strany Jeremyho Corbyna. Předseda druhé největší strany v britském parlamentu se netají kritikou účasti na imperiálních misích a kritizuje některé rysy britského kapitalismu. Tito vojáci po afghánské "výuce" a politické indoktrinaci mohou snadno sloužit reakčním silám i při "špinavé práci" doma.
Zveřejňujeme text francouzských komunistů, shromážděných kolem skupiny Komunistický kolektiv polex, který ukazuje, že k dalšímu pokroku a sociálnímu osvobození může dojít jedině vymaněním se ze struktur EU a NATO. Jejich kritika postoje francouzské proimperialistické levice, že EU je možné změnit v "sociálnější" pouhým volebním výsledkem a kosmetickými změnami, odpovídá z velké části našemu vlastnímu rozboru volebního programu KSČM .
Jako komunisté věrní svému ideálu rovnosti mezi lidmi a národy jsme přesvědčeni o škodlivosti Evropské unie od jejího vzniku, protože představuje tvář Evropy nadnárodního kapitalismu majícího za účel uskutečnit cíle tohoto kapitalismu na úkor pracujících a národů tohoto kontinentu (destabilizaci dělnické třídy skrze delokalizaci, uspávání třídních bojů pomocí xenofobie, destrukci sociálních a politických výdobytků atd.).
Zveřejňujeme prohlášení Kolumbijců žijících v Evropě, kteří uspořádali protest proti situaci v Kolumbii - pochod z Paříže do Haagu před Mezinárodní trestní soud. V roce 2016 došlo k uzavření míru mezi partyzány z FARC-EP (Revoluční ozbrojené síly Kolumbie-lidové armády) a vládou, který měl ukončit válku. Opozičním aktivistům byla přislíbena možnost se účastnit politického vývoje. Přes slíbené záruky ale v Kolumbii dochází k politickým popravám aktivistů a představitelů opozičních, sociálních a lidsko-právních hnutí, přes 500 od roku 2016. Vraždy se ještě zintenzivnily poté, co prezident Ivan Duque nastoupil do úřadu v srpnu minulého roku. Vystupuje tak na povrch pokrytectví "obránců demokracie", kteří podněcují politickou krizi v Venezuele, ale s klidem přecházejí politické vraždy v sousední Kolumbii. V zemi přitom mají Spojené státy desítky vojenských základen, které mohou být využity při případné agresi v sousední zemi. Sama kolumbijská vláda zasahuje proti legální vládě Bolívarovské republiky (včetně podpory ozbrojených akcí, pokusů o atentát na nejvyššího představitele).
My, spolky kolumbijských občanů žijících v Evropě, jsme se spojili k velkému pokojnému protestu dne 5. dubna 2019, která nás zavede k Mezinárodnímu trestnímu soudu v Haagu. Odsuzujeme systematické vraždění představitelů sociálních hnutí a obránců lidských práv v Kolumbii. Nová hrozba války v regionu, stejně jako vážná situace v oblasti lidských práv a korupce, která postihuje zemi, nás nutí k tomu, abychom v této historické akci uplatňovali svou občanskou moc
Článek naší partnerské organizace v Sýrii - Komunistického svazu mládeže Sýrie-Bakdash - ukazuje méně viditelný důsledek imperialistické intervence a konfliktu v Sýrii. Jedná se o narušení vzdělávání a s tím i budoucnosti celé generace mladých lidí. I to je dopad pokusu imperialistických zemí, mezi jinými zemí EU, o rozvracení společností, podporu reakčních skupin, dodávky zbraní a diplomatické zajištění svrhnutí vlád, které stojí v cestě imperialistickým zájmům.
Vzdělání je základním lidským právem pro všechny děti a mladé lidi. Poskytuje dětem znalosti, dovednosti a postoje potřebné k tvoření jejich vlastní budoucnosti a poskytuje jim také vědomí, že mohou pozvednout hlas pro vlastní nároky a ochranu svých práv.
Za absolutního ticha institucí EU pokračuje represe proti komunistickým stoupencům v zemích EU - tentokrát v Litvě. Jedná se o případ odsouzený Sjednocenou komunistickou stranou Gruzie, v kterém Algirdas Paleckis, bývalý předseda Lidové socialistické fronty Litvy, byl zadržován více než čtyři měsíce ve vězeních této pobaltské země s využitím nepodložených obvinění a bez důkazů. Vyzýváme všechny antifašistické organizace v naší zemi, aby pozvedly hlas proti tomuto dalšímu násilnému útoku na lidská a demokratická práva na našem kontinentu. Vyjadřujeme upřímnou solidaritu soudruhovi Paleckisovi a jeho soudruhům, kteří se stali obětí zuřivé represe litevských úřadů. - Marx21.it
KSM se k výzvě Marx21 připojuje
Algirdas Paleckis, bývalý předseda Lidové socialistické fronty se nachází v litevském vězení více jak čtyři měsíce.
Richard Grassl žije ve státě Washington. Poprvé přicestoval na Kubu v roce 1997 na pracovní konferenci mezi USA a Kubou v Havaně a několikrát se tam vrátil, naposledy v srpnu 2018. Richardova manželka je Kubánka. Návštěvy u její rodiny mu umožnily vidět Kubu úplně jinak, než ji viděla většina severoamerických návštěvníků. Tom Whitney z výboru organizace Nechte Kubu žít z (amerického) státu Maine a stálý dopisovatel listu People's World (týdeník KS USA; pozn. překl.) využil jeho neobvyklého pohledu a analýzy a položil mu pár otázek.
Tom Whitney: Mnoho lidí v naší zemi má podle všeho obavy z toho, co se děje kolem nich, z dění ve světě ne až tak moc. Je tomu tak i na Kubě?
Richard Grassl: Kubánci se rozhodně obávají toho, co se děje ve světě. Politická atmosféra má vliv na ekonomické vztahy s jejich obchodními partnery a může nakonec zasáhnout do vyváženosti plateb jejich věřitelům.
Zveřejňujeme výzvu Komunistické strany Kuby ke komunistickým a dělnickým organizacím po celém světě proti nové americké agresi vůči Bolívarovské republice Venezuela. Připomeňme, že poslední víkend došlo k pokusu o provokaci na venezuelsko-kolumbijských hranicích při pokusu o průchod skupiny nákladních vozů tzv. humanitárního konvoje ve skutečnosti orchestrovaného vládou USA. Došlo k zapálení jednoho z kamiónů (podle záznamů samotnými proamerickými aktivisty) a ke krádeži obrněného vozu třemi dezertéry, kteří při průjezdu hranic zranili civilisty. Jednalo se o pokus o provokaci se známým a tolikrát opakovaným průběhem následovaným předpokládanou přímou vojenskou agresí. Známý americký reakční politik Marco Rubio dokonce sdílel k ilustraci fotografii brutálně zavražděného Muammara Kaddáfího s fotografií prezidenta Venezuely Nicolase Madura. To je demokracie a to jsou lidská práva podle amerického imperialismu.
Naštěstí díky pevnosti a odhodlání venezuelské armády byla provokace zažehnána. Konaly se také masové akce na podporu Bolívarské revoluce. Je jasné, že tímto pokusem provokace nekončí. Americká armáda navyšuje svou přítomnost v okolí Venezuely.
Tento vývoj zaštítila Evropská unie svými výhružkami a ultimáty. Včetně české vlády, která narozdíl například od Slovenské republiky podpořila puč, a českého prezidenta Miloše Zemana, který navíc pozval pučistického samozvaného "prezidenta", loutku USA, do České republiky. Zopakoval tak svou roli podporovatele amerického imperialismu z před 20 lety při bombardování Jugoslávie. Jedná se o hanebný zásah do věcí jiné země a ČR tak nese spoluvinu na americké agresi. Tento krok KSM jednoznačně odsuzuje.
Nyní se čeští komunisté musí jednoznačně postavit přípravám agrese i jejímu ospravedlnění, které provádí česká vláda a prezident.
(pozn. KSM)
Jak zdůrazňuje prohlášení Kubánské revoluční vlády z 13. února: "Eskalace nátlaku a akcí vlády Spojených států připravující se na vojenské dobrodružství maskované humanitární akcí" vytváří nejen reálnou hrozbu venezuelskému lidu, ale znamená skutečné nebezpečí pro mír ve světě.
Přiznání New York Times, že v Afghánistánu jde o naprosté selhání, vyvolává "lidskoprávní imperialistickou" reakci
Úvodník uveřejněný 3. 2. 2019 v New York Times (NYT) s názvem "Konec války v Afghánistánu" vyprovokoval pochopitelně odpověď prominentních zastánců desítky let trvajících amerických "válek proti terorismu", označovaných podvodně jako "humanitární intervence". (Dokonce i český ministr obrany se nechal slyšet, že když odejdou Američané, odejdeme také. pozn. překl.)
17. 12. 2018 přijalo Valné shromáždění Organizace spojených národů (VS OSN) rezoluci označenou A/73/587 o boji proti heroizaci nacismu, jejíž text předložilo Rusko, jako spoluautoři vystoupily vlády dalších 55 zemí světa.
Rezoluce byla schválena 131 vládami, například Sýrií, ČLR, Venezuelou, Běloruskem, Íránem, Irákem a mnoha dalšími, které vláda USA po desetiletí označuje za darebácké státy, tvořící "osu zla". Rezoluci odmítly vlády USA a českou vládou tolik oblíbená Ukrajina, kterou ovládl v roce 2014 nacismus. Hlasování se zdržely všechny státy EU a Austrálie, Bosna a Hercegovina, Japonsko, Jižní Korea, Kanada, Makedonie, Moldavsko, Norsko, Nový Zéland, Švýcarsko, Turecko a další - celkem 55. Byly mezi nimi všechny státy, jejichž vlády vyvražďovaly, pod vedením Hitlera Židy a Romy, jako Německo, Itálie, Chorvatsko, Maďarsko a Slovensko.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.