Přestože k dosažení absolutní dvoutřetinové převahy, představující 111 poslanců ve 165členném venezuelském parlamentu, potřebné k prosazování ústavních změn, chybí "socialisticko?komunistické koalici" 13 poslanců, je vítězství ve volbách nad domácími reakčními kruhy podporovanými všemi nenávistnými sílami světa, jasným důkazem toho, že má smysl bojovat za práva bezbranných nejchudších vrstev.
Na pokyn předsedy Státní rady a Rady ministrů činím následující prohlášení:Vláda Kubánské republiky odsuzuje a co nejenergičtěji odmítá státní převrat odehrávající se v Ekvádoru. Prezident Correa oznámil, že probíhá státní převrat, že byl napaden a že je silou zadržován v Metropolitní nemocnici policie v Quitu. Kuba očekává, že velení Ekvádorských ozbrojených sil splní svou povinnost respektovat a prosazovat naplňování Ústavy a zaručit nedotknutelnost legitimně zvoleného prezidenta republiky a zajistit právní stát.
Již není tajemstvím, že Evropská unie usiluje o dosažení evropského občana, a to namísto občana českého, francouzského, polského, italského. Je logické, že takového cíle nelze dosáhnout bez existence odpovídající politické struktury. Proto k tomuto účelu požádala a finančně motivovala založení politických stran na evropské úrovni.
Venezuelská Chavezova vládní Socialistická sjednocená strana (PSUV) podle volebního úřadu získala 95 ze 165 křesel a opozice nejméně 63 křesel. Dva mandáty připadly jedné z menších stran a další ještě nebyly určeny. Opět tedy vyhrála svobodné volby.
Upozorňuji raději předem, že následující zpráva nemá nic společného s Českou republikou. Pokud budou následující věty někomu něco připomínat, jedná se podobnost čistě náhodnou; tento redakční sloupek listu The Morningstar byl opravdu napsán v Británii a o současné britské vládě (pozn. překl.). Sága téhle střelené a nekompetentní (vládní) koalice, pokud vůbec uvěříte, že je to možné, se v neděli 8. srpna dokázala obrátit k horšímu.
Volby v obou zemích mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit orientaci rozvoje ekonomiky a politiky Latinské Ameriky v příštím desetiletí. Parlamentní volby ve Venezuele (26. září) určí, zda prezident Hugo Chávez získá dvoutřetinovou většinu důležitou pro plnění socialistického programu. V Brazílii - nejmocnější, dynamicky se rozvíjející průmyslové a proexportní zemědělské ekonomice v regionu, se uskuteční prezidentské volby 3. října 2010.
Přestože volby prezidenta v Rusku se mají konat až v březnu 2012, ekonomická krize a následné snižování životní úrovně lidu dále zpochybnila sliby vedení současného režimu o možnostech urychlené nápravy. Do popředí vystupuje otázka, kdo se kromě Medveděva a Putina stane třetím důležitým kandidátem. Bezpochyby jím bude znovu předseda ruských komunistů Gennadij Zjuganov, i když on sám několikrát na veřejnosti uvedl, že je zatím předčasné hovořit o jeho účasti v boji o funkci prezidenta.
Tváře se rychle jedna za druhou střídají na TV obrazovkách nejen CNN, BBC, Bloomberg, ale i českých veřejných i soukromých společností. Bezostyšní guvernéři centrálních či méně centrálních bank, ministři financí, různí ekonomové a finančníci, žurnalisté, a hlavně prezidenti ratingových agentur, všichni dobře placení za to, aby nám věštili šťastnou budoucnost, ekonomický rozvoj.
Americká média vkládají veškeré své úsilí do potlačení lidové opozice vůči afghánskému krveprolití. Jejich hlavní zbraní je jednostranná propaganda líčení krutostí opozice, kterou chtějí kamuflovat vražedný charakter intervence. Počínaje obálkou týdeníku Time s fotografií tváře mladé ženy znetvořené jejím tálibánským manželem, kterého chtěla údajně opustit, až po vraždu deseti zdravotníků, příslušníků nevládních organizací v provincii Badachšán na severovýchodě země, z toho sedmi Američanů.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.