NE pokračování tyranie, NE zahraničním intervencím
Zatímco vládní náměstí Qasbah je stále obsazeno masami tuniského lidu a desítky tisíc Tunisanů demonstrují ve Sfaxu, Tunisu, Sidi Bouzidu, Jendoubě, Nabeulu a v jiných částech země za svržení "vlády národní jednoty", nám byla vnucena upravená vláda vedená Muhammadem Ghannúším. Toto vnucení nese znaky zásahu náměstka amerického ministra zahraničí Feltmana. Tato vláda je pokračováním diktatury a tyranie, odmítá slyšet hlas lidu a řídí se diktátem imperialistických sil Ameriky a Evropy, které vystavily naši zemi nezaměstnanosti, chudobě, a marginalizaci.
Proamerický policejný režim v Egyptě, pod vedením 82letého presidenta Husního Mubaraka, který nepřetržitě vládne od roku 1981, byl vážně otřesen povstáním milionů mladých lidí, kteří žádají svobodu a jeho odstoupení. Široko daleko nejsilnější a nejpočetnější bezpečnostní složky, dobře vycvičené v USA, o které se tento režim opíral, se zhroutily a zmizely před odvahou a odhodláním milionů všeho postrádajících lidí.
Egypt je v plamenech a Mubarakův režim drží na vlásku. Je to v posledních týdnech třetí lidové povstání, které hýbe břehy Středomoří. Tunis, Albánie a Egypt. A ještě je tu Alžírsko. Na první pohled Berisha, Ben Alí a Mubarak jsou tři problémy mezi sebou nijak nesouvisící. Ale určité "série" jsou jen stěží náhodné. Je tu dojem, že stejná vlna - znepokojení a naděje současně - letí nad celou oblastí.
Tunisko ožívá ode dne 17.prosince 2010, kdy začala současná masová vzpoura proti nezaměstnanosti, diskriminaci, chudobě, životním nákladům, nestydatému vykořisťování, korupci, bezpráví a tyranii. Tyto široké protesty začaly ve městě Sidi Bouzid a od té doby se rozšířily do všech částí země. Chudoba a tyranie trvale přítomné ve městech, jsou obecný jev, který ovlivňuje veškerý tuniský lid. Vztek a rozhořčení je stejné v celé zemi.
Tempo vývoje událostí v Tunisku od 17. prosince 2010 překvapilo všechny pozorovatele i samotného presidenta Zéna El-Abidína Bin Ali. Tehdy nezaměstnanému vysokoškolákovi Buazizovi policajtka sebrala jediný prostředek k obživě jeho rodiny, kterým je vozík na prodej zeleniny. V důsledku zoufalství, do kterého jej tato situace dostala, sáhl k nejkrajnější formě protestu, k sebeupálení. Tento protest představoval jiskru, která zapálila velký společenský požár v celém Tunisku, kde buržoazie, členové rodiny Bin Aliho a cizí kapitál, měli ráj na zemi a drtivá většina občanů trpěla nezaměstnaností, emigrací, bídou, diktaturou a persekucí.
Od 13. do 21. prosince se v Pretorii (JAR) uskutečnil Světový festival mládeže a studentstva. Bylo to v historii již sedmnácté setkání, které představuje jednu z nejdůležitějších celosvětových akcí mládežnických organizací ze všech zemí světa, které bojují proti imperialismu, za sebeurčení národů a národní suverenitu. Země, která v loňském roce hostila festival - JAR, má velký symbolický význam: představuje národy a lid, který bojoval a osvobodil se od režimu apartheidu, od režimu segregace, který, jak to zdůrazňuje zavěřené prohlášení festivalu "byl nastolen imperialistickými mocnostmi, aby se zvětšila nadvláda nad lidem Jižní Afriky". Hodnota JAR nespočívá jen v emancipačním charakteru boje jeho lidu proti segregaci, ale spočívá v její roli nezávislého státu, v rostoucí ekonomice odpoutané od amerického imperialismu a NATO: země, která kráčí k vítězství nad sociální nerovností a za světový pořádek, který odmítá všechny formy konfliktu mezi národy.
Itálie musí přestat hrát úlohu komplice režimu Ben Aliho
Svobodu soudruhovi Hammanimu a všem tuniským politickým vězňům
Dokumenty amerického ministerstva zahraničí, zveřejněné na WikiLeaks, potvrzují plány Bílého domu omezit vliv Venezuely v regionu a vyvolat pád prezidenta Hugo Cháveze. Záměry Washingtonu izolovat a svrhnout Cháveze započaly ihned po jeho zvolení v roce 1998.
Devět roků po nejtěžší krizi v historii Argentiny si její obyvatelé neradi připomínají markantní momenty oného konce roku 2001: střety mezi policií a protestujícími davy, vysoká nezaměstnanost, prázdné regály v supermarketech atd.
Venezuelský ministr zemědělství a zemědělské půdy Juan Carlos Loyo informoval, že na západě země pokračuje operace získávání ladem ležící zemědělské půdy. Operace je přímo řízena prezidentem Venezuely Hugem Chávezem, s cílem uspokojit rodiny, které byly poškozeny v těchto oblastech nedávnými silnými dešti a následnými záplavami. První šetření vlády kolem této otázky konstatovalo, že 50 % zemědělské půdy je v rukou pouhých čtyř procent vlastníků.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.