Dnes 27. dubna je to osmdesát let od smrti Antonia Gramsciho - zakladatele a tajemníka komunistické strany Itálie, jednoho z nejvýznamnějších marxistických myslitelů: Byl uvězněn Mussolinoho fašistickým režimem, s tichým souhlasem katolické církve, a to i přesto, že byl poslancem parlamentu. Při soudním procesu státní žalobce prohlásil: "Na dvacet let musíme zastavit tento mozek". Přestože byl uvězněn na ostrově Ustica a poté umístěn do věznice v Turi, tento úkol se nepodařilo splnit. Zemřel po vleklé nemoci 27. dubna 1937.
Avanti popolo alla riscosa. Bandiera rossa triumferá.
Na památku prvního letu člověka do vesmíru před 56 lety se slaví 12. dubna Mezinárodní den kosmonautiky. 12. dubna 1961 vyslal Sovětský svaz do vesmíru v lodi Vostok I Jurije Gagarina.
Mezi oceněními Jurije Gagarina bychom našli i Hrdina Československé socialistické republiky a mimo jiné jeho první zahraniční cesta vedla právě sem.
Autor: Oksana Sněgirová (http://forum-msk.org/ )
Od VŘSR uplynulo celé století. Dovedu si představit oslavy, pokud bychom my komunisté a dělnická třída měli politickou moc. Nevzpomínáme však pouze stoleté jubileum, ale i 25. výročí vítězství kontrarevoluce, která zasadila strašnou ránu věci Velkého Října a vrátila dělnické hnutí a veškeré lidstvo o staletí zpět.
Letos budou pracující a lidé po celém světě oslavovat a připomínat velkou ruskou revoluci z roku 1917, vítězství bolševické revoluce a vznik lidového socialistického státu.
Socialist Voice nepochybně vydá hodně článků, analyzujících SSSR i socialismus obecněji ve 20. století, zatímco běžné sdělovací prostředky vyhrabou spoustu politicky motivovaných antikomunistů a vrhnou se na některé skutečné chyby a nedostatky, ale častěji, a nejen to, na šíření otevřených lží.
Před 110 lety se narodil Sergej Pavlovič Koroljov - vedoucí kanceláře OKB-1, konstruktér kosmické rakety R-7, známé Semjorky, které vynesli do vesmíru první družici Sputnik-1, prvního člověka Jurije Gagarina a dodnes vynáší kosmonauty k mezinárodní kosmické stanici. Sám vedl první průkopnické lety do vesmíru.
Ráno 1. ledna 1959 uprchl z Kuby američany podporovaný diktátor Batista do Dominikánské republiky. Stalo se tak po slavných bojích o Santa Claru, které vedl Che Guevara a Camilo Cienfuegos. Večer Fidel v Santiagu de Cuba vyhlásil vítězství Revoluce. Další den revolucionáři vstupují vítězně do Havany. Kubánská revoluce byla a je praktickým důkazem, že je možné vzdorovat nejmocnějšímu imperialismu na světě, i když je jen několik desítek kilometrů vzdálený, a že je možné zde budovat socialismus a přitom poskytovat solidaritu ostatním národům.
Dnes slavíme první výročí vítězství kubánské revoluce bez jejího historického velitele.
Kubánský lid nám přes blokádu a nejrůznější snahu jednotlivce uplatit již 58 let ukazuje, jak vysoko stojí v jeho očích nezávislost a socialismus.
Fidel Castro po návštěvě Obamy na Kubě minulý rok to vyjádřil takto: "Nikdo by neměl trpět iluzí, že lid této důstojné a nesobecké země se zřekne slávy, práv nebo duchovního bohatství, jež získal s rozvojem vzdělání, vědy a kultury. Také varuji, že jsme schopni produkovat potraviny a materiální bohatství, jež potřebujeme, úsilím a vzdělaností našeho lidu. Nepotřebujeme impérium, jež nám všechno dá. Naše snahy budou legální a mírové, protože to je náš závazek vůči míru a bratrství mezi všemi lidskými bytostmi, které žijí na této planetě."
(Obrázek převzat z Cubadebate)
Nedávno zveřejněné zprávy ukazují detaily a úroveň vzájemné spolupráce pravicových a fašistických diktatur Latinské Ameriky s USA a velkými monopoly, jako je Volkswagen, při potlačování levicové opozice a odborů v 70. a 80. letech.
Nechvalně známá operace Condor, při které na 50000 lidí zemřelo, další tisíce lidí byly vězněny a mučeny, byla výsledkem práce tajných služeb Chile, Bolívie, Peru, Uruguaye, Brazílie a Argentiny. Řada obětí přišla o život při takzvaných letech smrti, při nichž byli lidé nepohodlní režimu shazováni z letounů do moře. Obětmi se ale stávali i kněží a jeptišky.
Doklady ukazují, že Volkswagen předával informace o stížnostech zaměstnanců a připravovaných stávkách policii pravicové diktatury, jak docházelo k bití a mučení zaměstnanců přímo v továrně VW. Volkswagen tak ukazuje jinou historii, než je veřejně známá, a připojuje se již k jeho kořenům v nacistickém Německu, kde ve svých továrnách využíval otrockou práci.
Další archivy nově zveřejněné prezidentem Obamou ukazují asi 500 stránek přehledů ze spoluprace americké CIA na tomto programu. V jednom archivním dokumentu jsou popisovány podrobnosti mučení argentinského aktivisty za lidská práva Alfreda Brava - elektrické a tepelné šoky, topení pod vodou. Tuto zprávu přejímá od amerického zmocněnce pro Latinskou Ameriku Roberta Pastora poradce amerického prezidenta Zbigniew Brzezinski a dělá si do ní poznámky o významu této zprávy. Stejný Brzezinski, který ve stejné době "lidská práva" tolik navenek zdůrazňoval v mezinárodní politice se socialistickými zeměmi.
Článek o spolupráci Volkswagenu s pravicovou diktaturou v Brazílii http://auto.idnes.cz/volkswagen-brazilie-diktatura-afera-d79-/auto_ojetiny.aspx?c=A161211_223303_auto_ojetiny_fdv
Článek o dokumentech CIA o operaci Condor: http://www.telesurtv.net/english/news/Released-Operation-Condor-Files-Show-CIA-Torture-in-Argentina-20161212-0021.html
Samotné dokumenty CIA: http://nsarchive.gwu.edu/dc.html?doc=3235709-19770509-Cia
Málokterá osobnost našich novodobých dějin vzbuzuje tolik protichůdných hodnocení a emocí jako Klement Gottwald. Bývaly doby, kdy byl nekriticky obdivován. Po roce 1989 se stal osobou zatracovanou a nenáviděnou. Osobou, na niž schází objektivní pohled zbavený emocí a dobových zadání zejména ze strany historiků. I oni se převážně vezou na oné velmi laciné a zavádějící vlně hodnotící osobnost prvního dělnického prezidenta zásadně jen negativně, a to nejčastěji jako alkoholika, lháře a násilníka. Přitom se spokojují s vytrháváním souvislostí z dobového kontextu i jednotlivých výroků z jeho projevů či novinových textů. Metodou mnoha historiků i dnes žel zůstává prostá manipulace s fakty a plnění zadání různých zájmových a mocenských skupin. Objevují se i snahy úplně vymazat jeho jméno z naší historie. Letošní 120. výročí ode dne Gottwaldova narození dává příležitost opět připomenout podstatné události z jeho života. Tento text je zaměřen především na Gottwaldovo mládí, jeho činnost novináře a jeho politickou aktivitu ve 20. letech. Samozřejmě při vědomí toho, že by se o tomto tématu dala napsat velmi rozsáhlá studie či spíše několik studií.
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.