Krušné časy čekají na obyčejné lidi. Vláda se rozhodla řešit krizi dalším útokem na naše peněženky. Českým rodinám nastanou v případě přijetí Janotova balíčku příští rok krušné časy. Zvýšení některých nepřímých daní, přiškrcení sociálních dávek a snížení platů ve veřejné správě přijde rodinu měsíčně až na několik tisíc korun.
Poslanec-přeběhlík, Miloš Melčák, který poněkud zkomplikoval svou stížností Ústavnímu soudu vůči zkrácení volebního období současné Poslanecké Sněmovny konání předčasných voleb, má přesto jednu nezpochybnitelnou zásluhu. Také díky jeho činu se opět začal ve veřejné debatě vyskytovat velmi často pojem veřejný zájem. Tento pojem je v našem právním řádu poměrně frekventovaný, ovšem každý si pod ním může představit něco jiného. Přirozeně existuje mnoho tzv. veřejných zájmů, které na sebe často narážejí, vzájemně se překrývají, často stojí dokonce přímo proti sobě. Každý to jistě zná ze svého nejbližšího okolí. Veřejným zájmem je pro většinu občanů například kvalitní dopravní obslužnost i menších obcí, aby se lidé dostali do práce, do školy, k lékaři či na úřad, veřejným zájmem je jistě dostupné vzdělání pro mladé lidi bez ohledu na příjmy jejich rodičů nebo dostupná zdravotní péče. Veřejným zájmem je jistě i dostatek pracovních příležitostí, jelikož v opačném případě roste nezaměstnanost, snižuje se životní úroveň nezaměstnaných, chudoba ve společnosti a narušuje se sociální smír. Ve veřejném zájmu je nepochybně také rozvoj menších obcí a vůbec rozvoj venkovských regionů, které zejména trpí nedostatkem pracovních příležitostí, špatným stavem komunikací, ale i často špatnou dopravní obslužností.
Když je založena nová politické strana, vždy bývá předmětem zájmu sdělovacích prostředků i veřejnosti. Týká se to i před nedávnem založené nové strany, v čele se starými politiky TOP 09. Tato pravicová strana si klade nemalé cíle, chce se stát parlamentní stranou a být minimálně jazýčkem na vahách při rozhodování o důležitých záležitostech týkajících se spravování státu. V ještě lepším případě se chce rovnou stát stranou vládní.
Zaujal mne váš článek ?ČSSD není důvěryhodný spojenec? publikovaný v sobotu 20.6.2009 o této výše uvedené straně, který řeší její politickou působnost. Zároveň mou osobu donutil k zamyšlení. Musím lítostí uvést pravdu, že ačkoliv se strana ČSSD tváří solidárně a sociálně zároveň, není to pravda. Mnoho prostých lidí si myslí, že právě ČSSD je tou stranou, která je pro normální a obyčejné občany. Musím podotknout, že tomu nebylo nikdy! Strana pomáhá snižovat svými daňovými zákony příjmy středních i malých podnikatelů a živnostníků, čímž mnohdy snižuje příjmovou a životní úroveň zaměstnaných dělníků. Zato naopak zvyšuje příjmy státních zaměstnanců, čímž jenom dokazuje, že spíš, než dělníky podporuje střední třídu. Zároveň svými lobbistickými a klientelistickými aférami nám ukázala, že peníze jsou důležitější, než voliči. Ale opravdu posuďte sami, jaká je pak tedy v současné době ekonomická krize, když si úředníci zvyšují platy a ostatní lidé musejí utahovat opasky?
Tak je to opět tady. Po sérii rapidních zdražování městské dopravy v Praze (naposledy i přes protesty na 26 Kč za jednu základní jízdenku) Dopravní podnik oznamuje, že musí začít výrazně šetřit. Chybějí mu téměř dvě miliardy korun na běžný provoz, které oproti loňsku nedostal od města. Zvažuje tak třeba zrušení duplicitních linek nebo škrtnout až pětinu spojů (návrh Ropidu, která organizuje dopravu v Praze a okolí). Mimochodem - jistě jste slyšeli o úmyslu Českých drah taktéž rušit spoje...
Hospodářské noviny zveřejnily následující článek: Vysokoškoláci za studium zaplatí velké množství drobných poplatků, zjistila rozsáhlá studie. Vysoké školy už nejsou dávno zadarmo. I přesto, že se v Česku školné zatím oficiálně neplatí. Nová unikátní studie Institutu pro sociální a ekonomické analýzy, kterou mají HN k dispozici, zmapovala všechny drobné poplatky, které vysokoškolští studenti během studia zaplatí. Školy vybírají například za přihlášku ke studiu, studentskou kartu ISIC, uznání předmětů z jiné školy, vyškrtnutí zapsaného předmětu, pozdější zápis do semestru nebo třeba i promoci.
Přišlo nám prohlášení kolektivu Milada, které zveřejňujeme jako úvodní příspěvek k několika článkům s tématikou bydlení a squatingu. Tímto prohlášením se kolektiv Milady snaží vyjádřit svůj pohled na události posledních dnů a také nastínit vizi do budoucna: Od vyklizení původního domu se naše skupina výrazně rozrostla a nadále zůstává otevřená novým lidem. Funguje na nehierarchické bázi, bez vůdců a ovládaných a na samosprávných principech. Na rozhodování kolektivu se podílí všichni a všechny, kdo se také podílí na jeho chodu. Proces rozhodování probíhá tak, aby bylo dosaženo všeobecného souhlasu. V opozici proti stávajícímu společenskému uspořádání se snažíme fungovat na principech vzájemné pomoci, rovnosti a respektu; své vztahy a tužby neměříme penězi ani prestiží.
Česká ODS - vedená známým nudistou Mirkem Topolánkem - má na svém už tak notně zaneřáděném štítě další černý flekanec. Pondělním vstupem do nově vytvořené frakce v Evropském parlamentu s názvem Evropská konzervativní a reformní skupina si zadala s hnědočerným totalitním morem.
Často se hovoří o nezbytnosti spolupráce na levici, jelikož v opačném případě dostává zelenou pravice, k realizaci svých asociálních programů. Ať už jsou na reálnou možnost této spolupráce názory jakékoliv, podíváme-li se na chování představitelů ČSSD, zjistíme, že tato strana není skutečnou levicí (jen si na ni umně hraje), a tedy ani nadějí pro neprivilegované občany. Zvláště po výrazném vítězství ČSSD v podzimních krajských a senátních volbách se tato strana chová, jakoby měla už nyní monopol na vládnutí zaručený trvale.
Tak máme za sebou druhé české volby do Evropského parlamentu, které jako poprvé vyhrála ODS. Zastoupeny v EP budou ještě tři strany - ČSSD, KSČM a KDU-ČSL. Občanské demokraty volilo 31,4 procenta lidí, ČSSD 22,4 procenta, KSČM získala 14,2 procenta hlasů, KDU-ČSL 7,6 procenta. SNK ED a hnutí Nezávislí zastoupení v EP neobhájily, propadli i jejich europoslanci, kteří kandidovali za nová seskupení. Nejlépe z nich dopadla Jana Bobošíková s koalicí Suverenita (4,3 % hlasů). Obdobně zaměřené uskupení Libertas.cz s europoslancem Vladimírem Železným a jedničkou Vlastimilem Tlustým nedostalo ani jedno procento hlasů. Nad dvě procenta se dostaly ještě Evropská demokratická strana europoslankyně Jany Hybáškové, strana Věci veřejné a koalice Starostů a nezávislých. Až za nimi skončila Strana zelených s dvouprocentním ziskem. Jednoprocentního zisku, zaručujícího příspěvek ze státního rozpočtu (30 Kč za hlas), dosáhly ještě SNK ED (1,7 %), Svobodní (1,3 %), Pravý blok (1 %) a nově i Dělnická strana (1,07 %).
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.