Vývoj životní úrovně: V letech 1949-1989 byla výrazným rysem hospodářské politiky péče o trvalý růst životní úrovně. Při jejím mstu se uskutečnily i kvalitativní změny v její struktuře a účinnosti. Plná zaměstnanost, rozšíření pracovního volna při zkrácení denní pracovní doby a zavedení pětidenního pracovního týdne, podstatný růst pracovních příjmů dělníků, zaměstnanců i družstevních rolníků a také sociálních dávek, rozšíření vzdělání a zdravotní péče, vytvořily proti první republice novou kvalitu základních sociálních jistot obyvatelstva. Přitom zmizely příkré rozdíly v životní úrovni mezi sociálními skupinami, městem a venkovem i jednotlivými oblastmi. O vyrovnanosti čistých peněžních příjmů domácností na osobu podle společenských skupin (tj. podle toho, kdo je v čele domácnosti) svědčí např. údaje za rok 1988:
Proces společenských změn v poválečném období probíhal mnohem pomalejším tempem. Jestliže před únorem 1948 se odhadoval podíl státního a družstevního sektoru na tvorbě národního důchodu na 50 % a v roce 1948 vzrostl na 60 %, dosáhl dominantní postavení, tj. 92 % až v roce 1958. V zemědělství, kde postup socializace byl nejsložitější, se podíl socialistického sektoru na zemědělské půdě zvýšil z 11 % v roce 1949 na 90 % až v roce 1965.
Československá ekonomika v období 1949-1989 a dnes: Po druhé světové válce přistoupilo Československo k budování socialismu. Od počátku bylo ovlivněno praxí SSSR, včetně tam existujících deformací socialismu, kde byla navíc jiná výchozí ekonomická situace, jiné historicky vzniklé demokratické tradice a podmínky než tomu bylo v Československu. Výrobní prostředky ve všech odvětvích byly postupně převedeny do socialistického vlastnictví. Koncem osmdesátých let bylo asi 98 % národního důchodu vytvářeno v socialistickém sektoru, tj. ve státních a družstevních podnicích. Přes všechny problémy, které vývoj ekonomiky doprovázely, byla celková dynamika ekonomického růstu za celé poválečné období poměrně vysoká a vývoj byl plynulý, bez větších výkyvů.
2. Statistické přehledy ukazují rovněž na to, jak se po první světové válce, v nové mladé demokratické republice vyvíjel kapitál. Ještě než si to ukážeme na číslech, jé vhodné říci: rostl, nehledě na stále větší bídu většiny obyvatel, krize - nekrize, mohutněl! Kmenový kapitál s.r.o. nebyl ani příliš velký ani příliš dynamický. Z 658 mil. Kč v roce 1920 se zvýšil v roce 1933 na 1 024 mil. Kč a na teto výši se udržoval. I tak vyrostl téměř o dvě třetiny. Zato akciový kapitál akciových společností, který v prvním poválečném roce 1919 měl hodnotu 2 533 mil. Kč, se v roce 1933 zvýšil na 8 865 mil. Kč a v roce 1937 na 9 568 mil. Kč. Vzrostl tedy za necelých dvacet let téměř čtyřikrát.
Československo mezi světovými válkami - Československo vzniklo v roce 1918 na troskách Rakouska-Uherska. Již tehdy bylo agrárně-průmyslovou zemí. Především v českých zemích bylo soustředěno přibližně 70 % průmyslového potenciálu bývalé monarchie (při 26 % obyvatelstva). Růst ekonomiky v letech mezi první a druhou světovou válkou byl zastaven velkou světovou krizí v roce 1929, průmyslová výroba poklesla o 40 % a do druhé světové války již nedosáhla své nejvyšší úrovně v roce 1929. Počátkem třicátých let bylo 13 % práceschopného obyvatelstva bez zaměstnání.Československo vzniklo v roce 1918 na troskách Rakouska-Uherska. Již tehdy bylo agrárně-průmyslovou zemí. Především v českých zemích bylo soustředěno přibližně 70 % průmyslového potenciálu bývalé monarchie (při 26 % obyvatelstva). Růst ekonomiky v letech mezi první a druhou světovou válkou byl zastaven velkou světovou krizí v roce 1929, průmyslová výroba poklesla o 40 % a do druhé světové války již nedosáhla své nejvyšší úrovně v roce 1929. Počátkem třicátých let bylo 13 % práceschopného obyvatelstva bez zaměstnání.
Dne 27. března 2009 zemřel v Talinu po těžkém zápase s rakovinou plic 89-letý přední estonský protifašistický bojovník, předseda Estonského protifašistického výboru, veterán 2. světové války a Hrdina Sovětského svazu Arnold Meri, který byl po restaurování kapitalismu soudně pronásledován krajně pravicovým režimem. Prožil velmi aktivní život, na jehož konci stanul pevně tváří v tvář antikomunistické soudní štvanici a režimu, který likviduje a popírá vše spojené nejen se socialismem a sovětskou mocí, ale i s dějinami protifašistického boje v Estonsku, tedy v zemi, kde jsou na jedné straně odstraňovány pomníky lidového vítězství nad nacismem ve 2. světové válce a na straně druhé na veřejných shromážděních defilují bývalí členové estonských oddílů SS a jejich dnešní obdivovatelé.
Zajímalo by nás, proč v učebnicích dějepisu není zmínka o tajném plánu A. Dullese z roku 1945, který se stal základním strategicko-politickým dokumentem USA a jeho spojenců po skončení 2. světové války, a není zakomponován jako významný dokument své doby do učebnic? Pro ilustraci z něho ocitujme: ?Skončí válka, všechno nějak zevšední, usadí se a uklidní. A my použijeme všechny síly, všechno zlato, veškeré materiální síly pro obelstění a ohloupení lidí! Lidský mozek, lidské vědomí je přizpůsobivé ke změnám. Zasejeme tam chaos a nepozorovaně nahradíme skutečné lidské hodnoty falešnými, ve které budou věřit. Jak? Najdeme s námi stejně smýšlející, spojence a pomocníky v samotném Rusku. Krok za krokem se bude vyvíjet obrovská, nezměrná tragédie k zániku nejnepokornějšího národa světa. S konečnou platností a nezvratně uhasne jeho sebevědomí."
V souvislosti se současnými učebnicemi dějepisu by nás zajímala řada otázek. Pro ilustraci uvedeme některé z nich. Zajímalo by nás, co bylo hybnou silou historického vývoje před vznikem soukromého vlastnictví výrobních prostředků, jestliže je, podle jednoho z autorů dějepisných učebnic E. Neustupného, soukromé vlastnictví výrobních prostředků prezentováno jako hybná síla civilizace? Také by nás zajímalo, proč se šlechtic, žijící ve Francii v 18. století, nestal hybnou silou Velké francouzské buržoazní revoluce, přestože se snažil svoje soukromé vlastnictví uchovat a dále ho rozvinout?
Povím vám krátký příběh jednoho člověka, proslulého sovětského rozvědčíka George Blaka. Narodil se 11.11.1922 a vlastně na jeho mládí ještě nic zajímavého nebylo, snad kromě otcovy smrti. Do školy chodí v Haagu, poté odjíždí do Egypta k příbuzným, kde na káhirské anglické škole pokračuje ve svém vzdělávání. Do Holandska se vrací roku 1938. Pak přichází nacistická okupace a s ní 10.5. 1940 letecký útok na Rotterdam, při kterém padlo za oběť bombám 26000 domů a bylo zabito či zraněno na 30000 lidí. George tento masakr přežil a začal proti okupantům bojovat.
Při analýze alternativ roku 1939 nelze opomenout, že sovětské vedení disponovalo údaji o směrnicích, které dostávaly britské a francouzské delegace v souvislosti s vojenskými jednáními se sovětskou stranou. Pečlivé prostudování dokumentů zjišťuje poměrně jednoduchou hru. Berlín buď SSSR podváděl, nebo naopak odvolával své sliby přesně podle toho, jak se měnil průběh britsko-francouzských jednání. Například při prvních průzkumech sovětských záměrů a zdrženlivé reakci Molotova na německá prohlášení (20. května) dal Ribbentrop povel k ústupu. Stačilo však, aby na třístranných jednáních v Moskvě vznikly rozpory související se zárukami pobaltským republikám, Němci "ožili".
© Komunistický svaz mládeže
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte komerčně 4.0 Mezinárodní License .
Copyright © 2024 Your Company. Joomla templates powered by Sparky.